Tidligere på...
Dette er vår beste sjanse til å overraske Rahm.
- Jeg vil ikke ha ham der. - Ikke opp til deg.
Jeg drar.
Bare vær forsiktig.
Alltid.
Nei!
Du gamblet.
Hvis det hadde fungert, ville du vært en helt.
Det gjorde det ikke.
De stolte på meg. De fulgte meg. Nå er de døde på grunn av meg.
Rahm Tak bygger leir rett utenfor stasenettet.
Jeg har en idé.
Det er et selvmordsoppdrag.
Jeg gir deg sjansen til forløsning.
Gjennom døden.
Det er haken.
- Hva gjør du her fremdeles? Gå. - Kroppen min er din.
Byen Defiance har blitt angrepet...
av noe forferdelig.
Hat.
Hat drev Votanis-kollektivet til å sprenge tunnelen.
Noe som brutalt drepte 27 modige helter.
Ansiktene deres er her...
for evig på denne veggen.
Det er bevis på innstillingen vår at hatet...
tok oss på sengen.
Da vi var uvitende...
betalte vi en høy pris...
i blod.
Blodet til...
menn og koner.
Sønner.
Døtre.
Vi skylder dem en gjeld vi aldri kan betale tilbake.
Rahm Tak og militsen hans er døde,
takket være offeret til Datak Tarr...
og de 27 modige soldatene som døde...
da de tok kampen til Rahms dør.
Jeg lover dere...
disse lysene ble ikke slukket forgjeves.
Lensmannen vil si noen ord.
Nei!
Jeg vil ikke høre på mannen som drepte min sønn.
Din slakter!
Ting går galt i krig.
Jeg gjorde en feil.
Folk døde.
Jeg beklager.
Jeg skulle gjerne endret det.
Men jeg kan ikke.
Jeg har ikke mer å si.
Det går bra.
Alak?
Kondolerer.
Blås i det.
Moren min.
Du vet hvor hun er, ikke sant?
Nei. Men én går ut fra at hun sørger der hun er.
Hun er en feiging og en morder.
Du forstår ikke posisjonen hun var i.
Du har rett. Jeg gjør ikke det.
Om du ser moren min
si at ordføreren har benådet henne,
men ikke jeg.
Om hun kommer nær sønnen min eller meg, dreper jeg henne.
Jeg tok med mat fra markedet.
Jeg er ikke sulten.
Fikk du kontakt med Alak?
Han hadde ikke noe pent å si.
Som forventet.
- Var han ok? - Bra nok til å delta
i din manns begravelse.
Var det en begravelse?
Organiserte Alak det?
Nei, ordføreren.
Jeg tok meg friheten å delta,
jeg gikk ut fra at du ville ha detaljer.
Hvorfor ville Amanda Rosewater beære min mann?
Han ble hengt...
som forræder.
Men han ble æret sammen med de som falt i kampen mot Rahm Tak.
Datak gikk inn i Votanis-leiren med bomben.
Han ofret seg for å redde byen.
Å dø for å hjelpe andre er ikke slutten...
jeg forventet av min mann.
Det er mulig han gjorde det for deg.
- Hva mener du? - Datak sikret benådning
som betingelse for offeret.
Du kan reise hjem.
Går det bra?
Det var Indur som gikk, faren til Zero.
Og det er det som er igjen av geværet hans?
Hva skal du gjøre?
Faren hans bør ha det.
Jeg tar det.
Nei. Jeg må gjøre det.
Du kan da ikke tro det er lurt.
- Nei. - Så hvorfor drar du?
For om det var ditt...
om det var du som ble brent i den tunnelen,
og ikke Indurs gutt...
Det må gjøres.
Indur...
Jeg syns du skulle ha dette.
Sønnen min pleide å lage gryterett...
hver tirsdag.
Vet du hvilken dag det er?
Jeg vil ikke ha et ødelagt gevær.
Jeg vil ha sønnen min!
Jeg vil han skal sitte til bords med meg
og klage på at gryteretten hans aldri er sterk nok!
Kan du gi meg det?
Nei, sir. Det kan jeg ikke.
Så hvordan skal dette ende?
- Hei. - Denne veien.
Hvor er Nolan?
- Travel. - Er han ok?
Han blir det. Hva har du?
Renholdsverket fant dette liket i morges.
Offeret er indogensk.
Stasenettet var nede.
Kanskje en sabelulv kom inn via Bisselpasset.
En sabelulv ville ikke forlatt flokken.
Dette var noe annet.
Doktor?
Vi har et lik her.
Doktor?
Snodig. Hun pleier å være åpen nå.
Har du pugget kontortidene mine?
Du kjenner meg visst bedre enn jeg gjør selv.
Hvem er liket?
Fortalte sønnen min deg om Lucy?
Lucy?
Nei, dessverre ikke.
Jeg bygget det.
Han ga det navn...
etter en menneskepike som bodde i nærheten.
Han var glad i henne, men hun var ung og flyktig, og såret ham.
Zero pleide å si at dette...
våpenet var det nest vakreste han hadde sett.
Så han oppkalte det etter det første.
Indur...
vi mister alle folk vi er glade i.
Det viktige er at...
du ikke mister deg selv.
Ikke til sinnet.
Ikke til verket i magen. Ikke til noe.
Jeg har ikke mer å miste.
Og det er din skyld.
Du har rett.
Jeg er bare en soldat. Jeg er ikke en general.
Jeg ledet dem alle ned i hullet, de døde på grunn av meg.
Inkludert din sønn.
Det må jeg leve med resten av livet.
Leve med minnet av gutten din.
Gir du samme tale til alle som sørger?
Nei, jeg har bare besøkt deg.
Hvorfor det?
Hvorfor er min sønn så spesiell for deg?
Jeg vet ikke.
Vel...
burde jeg føle meg beæret?
Når det gjelder sønnen din...
uten tvil.
Når det gjelder meg...
hva du føler om meg,
sir, du kan føle det du vil.
- Beklager. - Det går bra. Jeg er lei av å prate.
Svar. Det kan være viktig.
Ja, spirrevipp. Kommer så fort jeg kan.
Gå.
Jeg setter pris på at du tok tiden.
Hold hendene unna liket mitt.
Du skulle lære meg, da.
Jeg tullet. Skjønner du ikke sarkasme?
Vi får finne på et signal for det.
Kjente du ham?
Eller henne?
Skjønner. Liket er indogensk, så vi kjenner vel hverandre.
Litt gammeljords-rasisme, eller hva, doktor?
Nektet du å behandle svarte katter da du var dyrlege?
Er du ferdig?
For øyeblikket.
Du virker opprørt over dette liket.
Og du slår meg ikke som en som lett blir opprørt.
Er du dyrepsykolog også?
Nei, men jeg vurderer å åpne en klinikk.
Det er følelsen av huden.
Jeg liker det ikke.
Doktor, det er deg.
Hvordan kan offeret være deg?
Jeg vet ikke.
Klar til å jakte?
Det var et dyreangrep i går.
Har du identifisert dyret?
Ikke enda.
Hva med offeret?
Doktor og Samir jobber med saken.
Gitt det jeg vet om ditt folk...
som du ikke har fortalt andre på planeten...
hvordan vet du at jeg ikke vil forråde deg?
Du gjør alltid det som er best for deg.
Å forråde meg er ikke best for deg.
Du sier noe.
Men det er vel i grunn datteren din som burde...
bekymre deg.
Hvorfor?
Jeg tror hun vil forråde deg.
Jeg har kontroll på Kindzi.
Hvor har hun vært de siste dagene? Vet du det?
Jeg stoler på henne.
Hva gjør hun når du vekker folket?
Hva vil hun si?
Familien følger meg mot fred.
Men datteren din tilbyr en annen vei.
Familien din må velge.
Kindzi vil adlyde meg.
Selvfølgelig.
Du kjenner henne best.
En lovende velkomst.
Favi?
Å, du lever! Jeg var så bekymret!
Jeg vasker bort dette.
Takk, Andina.
Det er godt å være hjemme.
Lensmann?
Litt travel, T'evgin.
Det jeg har å si er minst like viktig.
- Har du sett min datter? - Nei. Er hun borte?
Hun er en selvstendig sjel.
Som far irriterer det meg.
Det kan jeg forstå.
Hva om du går opp og ser om du kan finne spor.
- Greit. - Spor?
Hva slags dyr trenger så mye våpen?
Skulle ønske jeg visste.
Går det bra?
Det er uhyggelig å se på.
Ja. Det er det.
Altså, om du vet noe
om hva slags vesen som kunne gjort såpass mye skade,
ville nå vært en bra tid å si det på.
Nolan?
Mere blod her oppe.
Ingen spor, men det ser ut som den åt seg østover.
Kommer straks.
Vet du, Defiance har hatt mer enn...
- Tarrs kone kom tilbake. - Hørte det.
Hva skjer med verden?
En terrorist får bo i et stort hus, og vi spiser rottekjøtt her ute?
For en fin ny verden, eller hva?
Sant.
Hva var det?
Hørte du det?
Kom igjen.
Pokker!
Du kan ikke skylde deg selv.
Det er en vaskebjørn.
Ja, jeg ser det.
Ta deg noen timer, få orden på tankene.
Jeg piper om jeg finner noe.
Sier du jeg ikke klarer jobben?
Kanskje vi bør spørre ham.
God jakt.
Har du sett mye til Alak?
Jeg leverer mat og rent tøy to ganger i uken.
Jeg gjør det jeg kan for ham.
Hvordan er skadene hans?
De leger bra.
Jeg skulle ønske han var hjemme.
McCawley-huset skremmer meg.
Redd for spøkelser?
Nei, redd før døden.
Syns du ikke det er en naturlig redsel?
Det er vel det.
Stakkars Alak.
Så snill, så trist.
Ikke misforstå. Det er vakkert hvordan han elsket Christie.
Men de døde er døde.
Vi må sørge og gå videre.
Det er sjelden lett å gå videre.
Kanskje neste gang du besøker Alak...
kan jeg bli med.
Om du vil det, favi Stahma.
Hva er det, Andina?
Spytt ut.
Alak beholdt pistolen fra militsen.
Det er to kuler igjen, begge er til deg.
En fra Rafe.
En fra Christie.
Den er ved døren.
Jeg anbefaler ikke å banke på.
Takk...
for at du sier det.
Han har opplevd mye.
Ja.
Vi har alle det.
Du har fremdeles meg, favi.
Det har jeg, Adina.
Det har jeg.
Hvem ville klonet deg?
Det åpenbare svaret er galaksens favorittrasshøl,
omecene.
Hvorfor?
Bortsett fra at jeg er perfekt
til bursdager, jubileum og bar mitzva,
er mulighetene uendelige og deprimerende.
Hadde det vært rart?
Om det er deg på bordet, og du er klonen.
Eller dere er begge kloner.
Eller...
Ja. Jeg holder kjeft.
Det er nok best.
Hvorfor har klonen din glitter i lungene?
Det er sporer.
Bagra-sporer.
De gror bare i Gamle St. Louis.
Omecene gjemmer noe for oss.
Hvor skal du?
Jeg skal avslutte de drittsekkene.
Alene?
Vi bør ringe Nolan og Amanda.
Nolan og Amanda, ja.
Sist jeg ba de to velge mellom omecen og meg...
tok de en bit av huden min og brukte dem som reservedel.
De to vil tulle rundt
og gi de lilla en mulighet til å ødelegge bevis.
Nei, jeg finner bevis først.
- La meg bli med. - Nei!
Hvorfor ikke? Jeg passer på meg selv.
Om jeg ikke er tilbake om et døgn...
må du slå alarm for meg.
Vi skal øve natt og dag...
til vi gjør det i blinde.
Sånn, ja, kom igjen. Opp med beina.
Jeg prøver å få dem klare til å kjempe
Det er vårt ansvar.
Det er noe ekte talent her.
Kom igjen, vi må være sterke.
Vi vil stå opp mot udyret, og vi vil bekjempe ham.
Føderasjonen er sterk.
Vi holder linjen med stolthet.
Vi vil møte Rahm Tak, og vi vil bekjempe ham.
Er vi enige?
Defiance!
- Defiance! - Defiance!
Hvordan kom du deg inn?
Døren var åpen.
Hvor er datteren din?
Vet ikke, bryr meg ikke.
Det høres ikke bra ut. Hva er galt?
For mange døde.
Du har det vondt.
Jeg kan ta bort smerten.
Jeg vil ikke fjerne den.
Du bør dra.
Jeg liker meg her.
Vil du ikke heller ha det fint?
Om enn for en stund?
Nei.
Du er ikke typen som vil ha det fint i øyeblikket, er du?
Jeg tror du liker å ta det sakte...
nyte øyeblikket.
Nei.
Den knurringen, det udyret. Hva vet du om det?
Hva er det du ikke sier?
Burde du ikke svare?
Det betyr ikke noe nå.
Hva pokker foregår?
Høres ut som du vet.
Du er full.
Det vet du vel.
Jeg kan drikke og fungere.
Det kan ikke du.
Stikk av, jeg må se T'evgin.
Nei, hvorfor? Hvorfor?
Hvorfor?
Han og Kindzi vet noe om disse angrepene.
- Noe de ikke sier. - Greit.
Skal du besøke T'evgin sånn?
Kom igjen, sett deg. Ok.
Hei...
i morgen blir jeg med deg til gruvene,
og vi finner ut av dette.
Hvor mange flere må dø?
Du må sove ut rusen.
Greit? For meg...
vær så snill.
Flott.
Hva kan vel gå galt her?
Monstre.
Djevler.
Vi skapte liv. Gjør det oss ikke til guder?
Du får ikke lovord av meg, lilla.
Morsom. Klonene dine vitser også...
til å begynne med.
Om du rømmer, ender du som dem.
Men du dreper meg.
Jeg vil ikke drepe deg.
Så jeg feiltolker
den haugen med deler som ser ut som meg?
Jeg bryr meg ikke om deg.
Jeg bryr meg om jakten.
Å, vel...
det er ikke sport i å jakte på klonene mine.
Jeg mener, se på denne jenta.
Hun er en elsker, ikke kriger.
Etter år uten trening i verdensrommet
var det best å begynne enkelt.
Jeg har begynt å jakte på mer utfordrende bytte.
Du skal hjelpe meg jakte.
Hva er det?
En kontrollpinne.
Den holder dere formtakere i ro.
Jeg lar deg ikke.
Jo, det gjør du.
Nei, jeg mener det.
Du må drepe meg.
Nei.
Du vil leve for mye.
Vis meg nakken din.
- Nei. - Om du ikke gjør det, knekker jeg den.
Sånn, ja.
Ta øksen fra beltet ditt.
- Hva skal du få meg... - Vær stille.
Plasser den tomme hånden på kanten.
Hev øksen.
Over hånden.
Høyere.
Det holder!
Hva foregår her?
Kom, formtaker.
Gjør det.
Forklar.
Husker du da jeg brukte dronen din til å lege Nolan og Irisa?
Vel, din søte datter tok en kopi av kildekoden min
og brukte den til å lage kloner.
Slem fugl.
Slutt å snakke.
Se hvor lydig hun er?
Du burde være stolt, far.
Dra tilbake. Ikke si til noen hva du fant.
Beskytt mine interesser.
Hva tenkte du?
Nå har jeg oppmerksomheten din.
- Du får ikke spise. - Hvorfor ikke?
Indogenerne ble laget for det.
Og hva med votanene i Defiance?
De du slaktet?
Lavere raser.
Bevisste raser.
Du vet hvor berusende og forvirrende jakten kan være.
Du sa aldri hvor sterk sulten kan være
når du har spist for første gang.
For jeg ønsker mer for deg enn det!
Mer enn det vi egentlig er?
Enn vi er ment å være?
Du har snudd ryggen til folket vårt!
Jeg vil lede dem inn i en ny tid.
En uten innhøsting.
En som ikke vil ende i vår utslettelse.
Jeg lurer på hva de andre vil syns når de våkner?
De vil syns jeg er pragmatisk.
Og når du ber dem ligge i møkka
med dyrene de har rett til å spise?
Vi skal ikke fornektes vår natur.
Jo!
Du vil.
Og jeg er lei av å lære deg.
Farvel...
Kindzi.
God dag.
Jeg er i en sorgperiode og må lage sorgmerker.
Jeg trenger det mørkeste blekket du har.
Butikken er stengt.
Det er den jo ikke.
Du sprengte buen.
Det gjorde hun.
Her.
Lat som det er til meg.
Takk.
For benådningen.
Ikke takk meg. Takk mannen din.
Du kan ikke, han er død.
Om det betyr noe...
angrer jeg på det som skjedde på kontoret ditt.
Det gjør du ikke enda.
Om i går...
Greit.
Snakk, T'evgin.
Hva vet du om dette udyret?
Det blir ingen flere mord.
Du kunne sagt at du visste da du kom inn på åstedet mitt.
Eller da datteren din løp etter udyret.
Det blir ingen flere mord.
- Du lover? - Jeg lover.
På din datters liv?
På min datters liv.
Takk, T'evgin.
Nei!
Det er ikke nok.
Jeg vil ha rettferdighet for de døde.
De døde er døde.
Ingenting kan endre det.
Jeg har sagt alt jeg vil si.
Nolan, hva gjør du?
Han vet mer enn han sier?
Ikke sant, T'ev?
Jeg vil gi deg én mulighet til å avløse skuddet.
Jeg anbefaler at du ikke bommer.
Vis dere selv ut.
Kom igjen.
Fant du det du trengte?
Jeg tok feil.
Offeret var indogensk, men ikke en klone.
Jeg så samme resultat.
Vel, jeg ødela DNA-prøven.
Hva er det på halsen din?
Pynt.
Føler meg som en jente.
Hva skjedde i Gamle St. Louis?
Gjorde omecen deg noe?
Ja, det gjorde de.
Beklager, Samir.
Gjennom den lave liro...
har du gitt oss grunn å gå på.
Gjennom øvre liro...
har du gitt oss lys å se med.
Uten lyset...
er vi i mørket.
Uten lyset...
er vi alene.
Uten lyset...
trenger vi ingen mark under føttene...
for hvor skal vi gå?
Indur, er du våken?
Fikk beskjeden.
Så vi hyller deg Rayetso, og venter på at mørket passerer.
Han var svak.
Du må være sterk, soldat.
Hører du meg?
For når det gjør det...
På beina.
Vil himmelen aldri være den samme.
På beina.